Ahoj Orgonete,
Ach rada Ti napisu jaky je to ne-ucit deti doma. Jenom nevim, jestli se nerozjedu vic nez bych mela, nemam cas zestarnout, takze jsem hyperaktivni grafoman, jedna z vyhod byti a ziti s detmi. Ze by clovek starnul? Na to neni cas, cas je na dulezity a pravdivy veci, ne na clanky o vraskach..
Poprosila jsem deti o chvilku s tuzkou a papirem, zadala kolonky “vyhody” a “nevyhody unschoolingu” z jejich pohledu, protoze je to samozrejme hlavne o nich, i kdyz moje a manzelova sebeucta a vira v pravdu v tom jedou stejne.
Tedy k vyhodam:
- Muzes vic cist
- Muzes hrat stolni hry
- Muzes si dat prestavku kdykoliv chces a potrebujes
- Muzes se ucit o vecech ktery te zajimaj
- Vsichni umime varit
- Nemusis zvednout ruku kdyz se na neco chces zeptat
- Muzes bejt s tatou a mamou vic a pracovat s nima
- Muzes vstavat kdy chces nebo potrebujes a jit spat az skoncis co delas
- Jsi vic kreativni
Nevyhody? Ach premyslely deticky, mely pocit ze je chudak kolonka prazdna, i dohodly se ze aby nebyla smutna, tak napisou ze ve skole potkas vic lidi, takze mas moznost mit vic pratel.
I vmisila jsem se do debaty a zeptala se na pocet pratel ve skole a nyni, doma, v “bezskoli”...jeden chlapecek pravil ze ve skole mel rad jednoho kluka, ale on jeho doopravdy ne, ted napocital sest kamaradu. Slecna mela sedm tehdy i nyni a treti musketyr pravil ze ve skole mel jednoho kamarada a asi sedm ne-kamaradu, nechce pry jim rikat nepratele, ale lehky to tam nemel, ted ma sest malejch lidi s kterejma si rad hraje. Jeste dodali ze ve skole mas vic kamaradu, ale nejsou to opravdovy kamaradi, ted, kdyz jsou doma, se ostatnima detma muzou opravdu pratelit, protoze s nima muzou delat veci...to prosim rekly.
A co na to ja? Mas pravdu, ziju v Anglii, proc? Prvni syn se mi narodil v roce 2000 a me bylo od ty chvile jasny ze tuhle uzasnou dusi ceskymu skolstvi napospas nedam. A ruznejma zabavnejma cestama, pres Waldorfsky skolstvi (ach boze ), katolickou skolu (ach boze rozboze ) jsme se vsichni dokodrcali k nasemu uz ctvrtymu roku unschoolingu. Samozrejme, ja i manzel jsme zarne priklady podvedomyho programovani, jeden si mysli jak to zvlada, jak si je vedom rozdilu mezi cernou a bilou, jak si ceni svobody, ne tak, jede to tam vzadu porad, clovek se v jednom kuse chyta za nos, nebo spis prekvapene cuci co mu to tam z toho zadniho supliku v mozku leze. Jeste nectou jo? To je strasny, to budou hloupy...neumej hodiny? No to snad ne...jakto ze pisou jak kocouri? Co vy to jste za rodice?...to je jako mate porad zavreny doma? Vy jste nejaky podezrely...a jede to a jede. Kdyz se ale jeden zastavi a koukne co ty deti vlastn e porad a bez ustani delaj a tvorej, co umej v porovnani s jejich vrstevnikama , no zastavis se a jsi hrdej a stastnej a dokazes se podivat do zrcadla a rict: jo, ja svy deti miluju. A vis co? Hehe, oni milujou me. Jedem v tom spolu.
Byly ve skole jen par roku, nejstarsi slecna (13 )tam stravila tri roky, v deseti neumela (proskolena...) cist, psat, pocitat, co ona to tam ty TRI roky delala? Ted cte bichle, dela klenoty z polymerovy hliny, sedi nad tim cely dny, prodava je a za peniz pekny, pomaha pani s ucetnictvim, vytaci krasny veci na soustruhu, hezci nez strejda od vedle, ma krasny dlouhy vlasy, ne zadnou modni patku, usila si krasny saty, vari jak spousta vysokoskolacek nikdy nebude, uci se na piano...
Dalsi kluk (12), tri roky skolstvi, jenom na to pomyslim a uz se mi zrychluje dech. Hodnej kluk, se smyslem pro humor a pomoc druhejm. Po roce ve skole si zacal v pokojicku vylepovat ty metrosexualni chlapce fotbalove a dozadoval se tricek a bot jaky nosi Beckham, s nim to skoncilo dost rychle, nechtel chodit do skoly, sikanovali ho tam osklive, trikrat sel pro pomoc za pani ucitelkou a ona pry domluvila chlapcum, ktery ho za to bili vic, pak uz nikomu neveril a trvalo to 14 dni nez o tom vubec promluvil. Co je doma, plakaty sam polozil ke kamnum, preferuje cervenou zed s obrazem litajicich balonu nad Parizi co si koupil sam, fotbal hraje bosej, leze na stromy, vi kde je kazdej stat na svete protoze ho to bavi, filozofuje o Pratchettovi a zase si hraje s ostatnima. Cleba dela lepsi nez ja a dneska nam udelal spagety, vod zacatku, mouka, vajicko, co ja vim co tam dava, ja do ted spagety kupovala, to byla vecere...
Nase dalsi krasavice (10 ) je hodny krasny kote, rada dela veci lidem pro radost. Ve skole mi ji oblepovali zlatejma hvezdickama a vselijak vychvalovali az jsem se zdesenim zacala pozorovat ze z nevinny holcicky se stava tridni vymazlenecek. No jasne ze je to hezky ze se dite umi koupat v ucitelcine prizni, ale boze, ferovyho na tom neni nic a chci dceru rovnou a ne tridni vlezlou premiantku. Tahle ticha vlezla zmena byla asi nejdesivejsi, ona vsechno umela, vedela, hodna byla, nadana, ale menila se mi pred ocima na karieristku kocici...nebrat...ted cte, dela sperky, sije, pece, pracuje na zahrade, dela na trampoline premety, nezastavi se.
Dalsi maly princ to ve skole bral tezko, ten jenom zatvrzele sedel a dival se do stolu, toho proste nezlomili, ten nechtel a nechtel, z toho nebylo proste nic. Jenom nam jednou prisel domu v soku ze ho vybrali jako hrdinu dne a velikyho pomocnika za to ze jednomu decku na dvorku spadla trikolka a on ji pro to dite zved. Rikal ze to je snad jasny, kdyz vidi ze je potreba tak pomuze, co z toho delali za predstaveni. To rikal kluk, malej, co se tam od tech lidi prisel ucit. Jo, nevim co, ale jak zit, to ne. Ted, doma, protoze chtel , si z mosazi udela nuz, opravdickou kudlu, zasazenou v nejakym rohu, moc pekny, sousedce udelal tinkturu z kostivalu, aby ji nebolely kolena, mesickovou mast, jitrocelovej sirup, pampeliskovej med...
A jak si uziva nase nejmladsi princezna? Jsou ji ctyri, (dela ze )pise, (dela ze ) cte , vysiva si polstar, dela koralky, jezdi na kole, tancuje, zpiva a pamatuje si texty az me vzdycky zarazi, meje nadobi, usila si rukavice, vi jak se dela kolac, no, nezastavi se, ta zije naplno. Zadna skolka, ctyri sourozenci...
Jo, deti jsem popsala, treba je to dlouhy, ale prijde mi, ze popsat jak je kazdymu tomu decku muze bejt asi tak nejuzitecnejsi popis toho velkeho “proc”. Vime, ze kdyby byly ve skole, uz bychom s manzelem davno pradavno nemeli poneti jak nase deti myslej, co chtej a proboha proc to chtej, proc si nehrajou, proc se nesmejou, proc chtej X-box, proc je nic nebavi a million dalsich jinych “proc”.
Nikdy, nikdy bych se nevracela ke skolstvi, neni to skolstvi, je to instituce kde se soustruzej duse. V jakymkoliv prevlecku, vzdycky tam tlacej cizi idealy do cistejch zvidavejch spravedlivejch dusi za duverivejma ocima... za jakym ucelem nechci az tak uplne vedet.
No ale co bylo krasny, prekrasny, jak se rika ze pravda dela radost...trpeli jsme s detma skolstvi a ja rada hledam novy napady, knizky, nazory. I jen tak, ze zajmu (jojo, andele nam ji seslali ) jsem objednala Dumming Us Down od Johna Taylora Gatta. To byla moc hezka chvilka. Zacla jsem vecer, pri uspavani dcery, po prvni strance jsem zacla citit jak mi zrychluje tep, po strance osme jsem vybehla z pokoje, bezela k manzelovi a cetla tech osm stranek. Do tydne byly deti ven ze skoly, vratej se tam jenom z vlastni touhy, ja jim nikdy nic takovyho nutit nebudu. (pomoct najit univerzitu nebo vyssi skolu podle zajmu je neco jineho, s tim rada pomuzu pokud budou chtit...). jak on tam popisuje co se nam vsem delo, no jeden by vybeh na louku a rval “ano, boze, ted vidim”
Uz je to dlouhy, vid? Kdyz o tom se tak hezky pise...zhustim to (nezkratim :)
- Nekdy chodej spat pozdejc, jo, ale protoze s nima koukame na takovy filmy jako je Cesta nebo Green Beautiful, pak si o tom povidame. Ctu jim knizky, Pana prstenu jsme na vyzadani precetli trikrat, Monte Christa, Tri musketyry, Jacka Londona, Cernosskyho Panaboha a pany izraelity... nikdo nas nehoni a kdyz doctu tak kecame o tom “co by kdyby”.
- Meli jsme tejden se Sacred geometry, sedeli jsme vsichni u stolu, vsude papiry, kruzitka, pravitka, hadali se o tuzky, to jsou dila, maturitu mam, ze je geometrie takova nadhera jsem nemela poneti. Jeste v noci jsem si na svoji pest konstruovala krychli ze dvou danejch bodu a osy, nebo tak nejak, no, bavila jsem se asi az do tri...
- Jedem k mori kdyz chcem, skacem do pisku a utikame pred vlnama kdyz ostatni deti koukaj z oken vydejchanejch mistnosti se zarivkama.
- Chodime spolu vsichni na hodiny klasickyho tance, deti videj ze tata a mama jsou uplne stejny dreva jak oni a vsichni jsme velmi hrdi kdyz pretancime sal v rytmu tanga bez chyby, vsichni, spolu
- Vsechny (az na nejmladsi ) deti si natvorily nekolik svych osobnich orgonitu, je krasny videt jak o tom opravdu premejslej, ctou o kamenech, tvarujou med, cekaj az to ztvrdne, maj to u postylek... behaj okolo baraku s octem v rozprasovaci a radujou se kdyz se nam objevuje modra nad hlavama :)
Da se to srovnat s rodicema v praci a detma ve skole? S vecerama plnejma unavenejch lidi ktery si maj o moc min o cem povidat protoze kazdej zije neco uplne jinyho nekde uplne jinde? Proto jsme tady?
A bohaty nejsme, v zadny sekte taky ne, jsme normalni lidi co milujou svy deti a moc, ale opravdu moc se timhle ucej a jsou za to vdecny. (kdyz teda deti zrovna neresej kdo sebral tu tuzku nebo nuzky nebo si sed na houpacku kdyz jsem si chtel sednout jaaaaa...to jsem pak na chvilku vdecna min, ale to prende :)
No, vidis Orgonete, zeptal si se...a ona rada pise. O detech jeste radsi, o stastnejch, svuj zivot zijicich detech uplne nejradsi.
Jo, tak bych rekla ze “odskolovat” deti doma je prace, jasne, ale moc prijemna. A pravdiva. A kdyz si predstavim ze bych mela jit na tridni schuzku, k nejaky slecne co ma Vysokou skolu pedagogickou...aby mi rikala co maly dite potrebuje. Slecna jedna vzdelana, proskolena, naucena, vytrenovana, prozkousena. Rekla by mi neco o pravde? Prirode? Umeni? Lasce? Pomoci? Jinejch lidech? Hre? Uceni? .....................................
Ja vim ze nerekla, takovy na pedakach nerostou :)
Mej se moc krasne Orgonete a dekuju
Katerina
Zdroj: Orgonet